Emil Abderhalden
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 9 març 1877 ![]() Oberuzwil (Suïssa) ![]() |
Mort | 5 agost 1950 ![]() Zúric (Suïssa) ![]() |
Sepultura | Cementiri de Fluntern ![]() |
Diputat del Parlament de Prússia | |
![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de Basilea ![]() |
Director de tesi | Gustav von Bunge ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Bioquímica ![]() |
Lloc de treball | Berlín ![]() |
Ocupació | teòric racial, professor d'universitat, fisiòleg, bioquímic, polític, metge ![]() |
Ocupador | Universitat de Zúric Universitat de Halle Universitat Humboldt de Berlín ![]() |
Partit | Partit Demòcrata Alemany ![]() |
Membre de | Acadèmia Prussiana de les Ciències Acadèmia Pontificia de les Ciències Acadèmia de Ciències de Rússia Acadèmia de les Arts i les Ciències Galileiana Acadèmia de Ciències de la Unió Soviètica Acadèmia de Ciències de l'RDA Acadèmia Alemanya de Ciències Leopoldina Acadèmia de Ciències Útils Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Fills | Rudolf Abderhalden ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() |
Emil Abderhalden (9 de març de 1877, Oberuzwil - 5 d'agost de 1950, Zúric, Suïssa) fou un fisiòleg i bioquímic suís.
Biografia
Durant la Primera Guerra Mundial destacà per la seva ajuda en l'evacuació de nens desnodrits d'Alemanya cap a Suïssa. Fou professor de fisiologia a la Universitat de Halle, els seus estudis se centraren en els aminoàcids i en les proteïnes. És conegut per haver inventat el 1912 una prova (la reacció Abderhalden) per determinar l'embaràs per la presència de la proteïna "estranya" a la sang. La prova, tanmateix, demostrà ser poc fiable i fou substituïda el 1928 per la prova Zondek-Ascheim.
Abderhalden fou considerat a Alemanya com el fundador de la bioquímica i era la base de molts treballs que se'n feren posteriorment.
Obres
- La reacció d'Abderhalden.
- Tractat de fisiologia i química fisiològica.
- Fonaments de l'alimentació.
- Bioquímica de les vitamines.
- Manual dels mètodes bioquímics de treball. (En 107 volums)[1]
Referències
- ↑ «Google.es/books». [Consulta: 7 gener 2010].