La laguna negra
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Arturo Ruiz-Castillo ![]() |
Protagonistes | Maruchi Fresno Tomás Blanco José María Lado María Jesús Valdés Irene Caba Alba Félix Fernández Luis Pérez de León José Bódalo Julia Caba Alba Antonio Riquelme Casimiro Hurtado Manuel Guitián José Riesgo Arturo Marín Manuel San Román Julia Delgado Caro Fernando Rey |
Dissenyador de producció | Enrique Alarcón ![]() |
Guió | Arturo Ruiz-Castillo ![]() |
Música | Jesús García Leoz ![]() |
Fotografia | José Fernández Aguayo |
Dades i xifres | |
País d'origen | Espanya ![]() |
Estrena | 1952 ![]() |
Durada | 96 minuts |
Idioma original | castellà ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
La laguna negra és una pel·lícula de cinema espanyola dirigida per Arturo Ruiz Castillo el 1952.[1]
Argument
Aquesta pel·lícula narra la llegenda d'un poema d'Antonio Machado sobre els fills d'Alvargonzález, que després d'assassinar al seu pare, es van desfer del cos enfonsant-lo a la Laguna Negra.[2] La pel·lícula comença amb una veu en off pertanyent a la víctima, en la qual els recrimina els seus actes, moguts per la cobdícia, per avançar l'herència de les terres que tan durament ha aconseguit al llarg de la seva vida, i que en definitiva anaven a ser per a ells quan morís. Els maleeix i els augura males collites tots els anys, i en general, mala sort en les seves vides:
Els germans Juan i Martín, amb el coneixement de la dona d'aquest últim, maten i tiren al seu pare a la llacuna. L'altra nora de la víctima i la seva esposa no saben res, però aquesta s'imagina el que realment ha ocorregut. El poble el dona per desaparegut.
Martín i la seva esposa són més freds, mentre que a Juan li acompanya el remordiment, i fins a escolta veus del seu pare.
Un captaire que passava per la llacuna amb el seu gos troba el rellotge de l'avi i li ho queda per a vendre'l. Un altre testimoni els retreu haver-los vist solos per la llacuna el dia del crim, quan una estona abans els havia vist als tres junts. Les seves fatals sospites les farà públiques, i els dos parricides per a defensar-se acusen el captaire del crim, en veure que portava el rellotge del seu pare.
Premis
En el seu vuitena edició, el Cercle d'Escriptors Cinematogràfics va concedir a María Jesús Valdés la Medalla a la millor actriu principal i a Jesús García Leoz la que premiava la millor música. A més, Félix Fernández va rebre aquest mateix any la Medalla al millor actor secundari per tota la seva obra.[3]
Referències
Enllaços externs
- Maruchi Fresno, lo mejor de la película