Kreační operátor
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Broom_icon.svg/48px-Broom_icon.svg.png)
Kreační a anihilační operátory byly původně zavedeny jako pomůcka pro řešení lineárního harmonického oscilátoru. Později nalezly značné uplatnění ve formalizmu obsazovacích čísel u nerozlišitelných částic, případně teorii pole.
Lineární harmonický oscilátor
U lineárního harmonického oscilátoru zavádíme anihilační operátor v energiové bázi takto:
Matice tohoto operátoru má tedy tvar:
Hermitovským sdružením matice získáme vztah pro operátor kreační:
Speciálně od je zřejmé, že:
Případně, že:
Vidíme tedy, že n-tý energetický stav je až na konstantu dán n-násobným působením kreačního operátoru na vektor , který nazýváme vakuum.
Pro další výpočty je užitečná komutační relace, kterou lze snadno odvodit z definice:
Z definic je taktéž zřejmé, že definujeme-li operátor jako
,
pak pro diagonální maticové elementy platí:
Tento operátor tedy odpovídá pozorovatelné veličině, jenž udává v kolikáté energetické hladině se systém nalézá. Z důvodu, jenž bude zřejmý později, tento operátor nazýváme operátorem počtu částic.
Reprezentace obsazovacích čísel
Reprezentace obsazovacích čísel je s výhodou používána u systémů skládajícího se z několika identických částic, bosonů nebo fermionů. Výhodou tohoto popisu je skutečnost, že takto zapsané vektory automaticky splňují podmínky související s nerozlišitelností částic.