Enjoy Yourself
Kylie Minogue Enjoy Yourself | ||||
stúdióalbum | ||||
Megjelent | 1989. október 9. LP · CD · MC | |||
Felvételek | PWL Stúdió | |||
Stílus |
| |||
Nyelv | angol | |||
Hossz | 32:56 | |||
Kiadó | Mushroom · PWL · Geffen | |||
Producer | Stock Aitken Waterman | |||
Kylie Minogue-kronológia | ||||
| ||||
Kislemezek az albumról | ||||
| ||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az Enjoy Yourself az ausztrál Kylie Minogue második stúdióalbuma, mely 1989. október 9-én jelent meg az Egyesült Királyságban a PWL (Pete Waterman Entertainment kiadónál, illetve Ausztráliában a Mushroon Records, míg az Egyesült Államokban 1990 januárjában a Geffien kiadónál jelent meg a lemez. Minogue az első, debütáló albumának sikereit követően ismét találkozott 1989 februárjában a Stock Aitken Waterman producer trióval, akik az album 10 dalából kilencet írtak meg az énekesnő számára. A felvételek februártól júliusig zajlottak, miközben Minogue első nagy játékfilmjét a The Deliquents-t forgatta.
Az "Enjoy Yourself" egy bubble-gum, dance -pop disco album, mely főleg a romantikus kapcsolatokat tárgyalja. A lemez vegyes értékeléseket kapott a zenekritikusoktól, akik bírálták, hogy hasonló debütáló albumához. Az Egyesült Királyságban az első helyen debütált, és több mint 600.000 példányszámot értékesítettek belőle, mellyel 1989 6. legkelendőbb albuma lett. 1990 februárjában a BPI négyszeres platina minősítéssel díjazta. Írországban, Ausztráliában, Új-Zélandon, is Top 10-es helyezett.
Az albumról négy dal jelent meg kislemezen, köztük a Hand on Your Heart és a Tears on My Pillow, melyek listavezetőek voltak a brit kislemezlistán. A Wouldn't Change a Thing, és a Never Too Late Top 5-ös helyezett lett. Ausztráliában és Írországban mind a négy dal Top 20-as sláger lett. Az albumot tovább népszerűsítették Minogue első és második koncertkörútjai, a "Disco in Dream" (1989) és az "Enjoy Yourself Tour" (1990) mellyel az Egyesült Királyságban, Ázsiában, és Ausztráliában mutatkozott be. Az albumot először 2015-ben adták ki újra az Egyesült Királyságban, amikor ismét felkerült az albumlistára.
Előzmények és felvételek
Kylie Minogue először 1986-ban került a nyilvánosság elé, amikor az ausztrál Neighbours (Szomszédok) című szappanoperában Charlene Robinson szerepét játszotta el, aki egy iskolás lány, aki időközben garázsszerelő lett.[1] Minogue 1987 elején szerződött a Mushroom Records kiadóval, és 1988 júliusában kiadta debütáló stúdióalbumát. Az albumon olyan slágerek szerepeltek, mint az I Should Be So Lucky, vagy a The Loco-Motion, és a Got to Be Certain című slágerek. Az album az első helyen végzett, és 1988 legkelendőbb albuma lett az Egyesült Királyságban.[2] Hazájában Ausztráliában a második helyezett lett, és négyszeres platina minősítést kapott az ARIA által.[3] A lemezből több mint ötmillió példány talált gazdára világszerte.[4] Az album elindította Minogue zenei karrierjét, éppen akkor amikor a televízióban nem sok ismert színész döntött úgy, hogy lemezt készít.[5]
Minogue Londonba költözött, miután 1988 júniusában és júliusában leforgatta a Neighbours utolsó jeleneteit.[6] Novemberben megjelent közös dala Jason Donovannel, aki a szappanoperában a szerelmét játszotta.[7] A Stock Aitken Waterman trió által írt Especially for You című dal 1988 negyedik legtöbbet eladott kislemeze lett, és 1989 első számú dala az Egyesült Királyságban.[8] 1989 februárjában újra összeállt a producertrióval, akik producerként és íróként is dolgoztak első debütáló lemezén,[9] valamint a "Hand on Your Heart" és "Wouldn't Change a Thing" című dalokon, miközben az "Enjoy Yourself" című második stúdióalbumot készítették.[10] Az egyik producer így nyilatkozott: "Egyáltalán nem izgulunk az első album sikere után, sinen vagyunk, és imádjuk".[11] Az albumot a PWL társtulajdonosa David Howell licencelte.[11]
Két hónappal később bejelentették, hogy Minogue elfogadta Lola Lovell főszerepét a Chris Thomson által rendezett ausztrál "The Deliquents" című filmben. Minogue komoly színésznőként próbálta megállni a helyét, és úgy gondolta, hogy a lázadó, és szenvedélyes vidéki lány szerepe megkülönbözteti őt a "Neighbours" általi imázsától.[12] A fotózás májusban kezdőtött Maryborough-ban, Queenslandben, és körülbelül két hónapig tartott.[13] Három hétig, júliusig folytatta a munkát második albumán Londonban. A felvételek elég intenzívek voltak, miközben még mindig debütáló albumát reklámozta.[14] A "The Deliquents" filmzenéjéhez Waterman javasolta Minogue-nak a The Teenagers "I'm Not a Juvenile Deliguent" 1957-es dalát, valamint a Little Anthony and the Imperials "Tears on my Pillow" című 1958-as dalát. Minogue ez utóbbit választotta, melyet fel is vett. A "Never Too Late" című dalát az albumra az utolsó szekcióban rögzítette júliusban.[15]
Zene és szövegek
A teljes albumot a Stock Aitken Waterman trió készítette, kivéve a "Tears on My Pillow" című dalt, melyet Sylvester Bradford és Al Lewis írtak. Minogue és a producerek úgy döntöttek, hogy az album változatosabb lesz, mint az előző, mely főleg tánczenei album volt.[16] "Sok különböző dal van" ...az Enjoy Yourselfnek egyensúlya van, és az 50-es évekhez hasonló stílusu dalok is vannak...Azt hiszem, szélesebb a vonzereje mint a "Kylie" című albumnak. – mondta Minogue.[17] Az album sok R&B basszusvonalat tartalmaz, amelyek a popzene különböző aspektusait mutatják be, és kicsit lelkesebb, amerikaibb nézőpontot, egyfajta komoly hangulatot ad. Egyszerű szövegeket tartalmaz romantikus kapcsolatokról, hogy extra visszhangot és mélységet adjon a daloknak.
A zenekritikusok az albumot egy bubble-gum, szintipop, dance-pop, disco albumként írták le, melynek témája a romantikus kapcsolatok körül forog.[18] Megjegyezték továbbá, hogy a dalok hasonló összetételűek, mint Minogue debütáló albumán.[19] Nick Levine a Digital Spy-tól azt mondta, hogy az album "menőbb képlékenyebb Stock Aitken Waterman pop" volt, mint az előző próbálkozás.[20] Joe Sweeney a PopMatters-től úgy gondolta, hogy Minogue már nem a pop, és tánczene közötti szakadékot hidalja át, hanem a balladák és doo-wop számok beépítésével próbálja kibővíteni a még mindig Astley-féle SAW house hangzást. Ian Gormely az Exclaim-től a rágógumi szintipop hangzást Tiffany és Debbie Gibson amerikai énekesek munkáihoz hasonlította.[21] Gary James az Entertainment Weeklytől az albumot a debütálás és az 50-es évek, és 60-as évek visszadobott hangzásának jól összemosódó bonyodalmának nevezte.[22]
Dalelemzés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/Paul_McCartney_930-6404_%28cropped%29.jpg/220px-Paul_McCartney_930-6404_%28cropped%29.jpg)
A Hand on Your Heart egy ütős dal, mely az őszinteségről és a párkapcsolatban való kommunikációról szól.[23] A dalt a Ten City "That's the Way Love Is" (1989) és a The Isley Brothers "This Old Heart of Mine (Is Weak for You) című soul kislemezei ihlették (1966). A Wouldn't Change a Thing arról szól, hogy higyjünk valakiben akkor is, ha senki nem érti meg, míg a Never Too Late Minogue optimista filozófiáját követi.[24] Colin Irwin a Number One-tól úgy érezte, hogy mindkét szám könnyed, és lágy tempójú, de mégis megőrzi a vonzerejét dance-pop dalként, és úgy gondolta, hogy az autóbbi mű vágyakozó szövegei hasonlóak Jason Donovan munkáihoz.[25]
A "Nothing to Lose" című dal egy boldog és pattogós dal, mely egy történetet mesél el a kockázatvállalásról, hogy elérje amit akar. Ezt követi a "Tell Tale Signs" egy jazz-orientált blues és vonós fáklyadal, amelyben Minogue felismeri egy kapcsolat széthullásának jeleit.[26] A szokatlan barokk pop, a "My Secret Heart" szokatlan ritmusokat, kulcsváltásokat, akadozó csellóhangokat, és vidám szövegeket tartalmaz.[27] Minogue a "My Secret Heart"-ot egy ártatlan és reményteli fantasy dalként jellemezte, amely a 40-es évek romantikus hollywoodi filmjeire emlékezteti.[28] A kritikusok a "Tell Tale Signs"-t, és a "My Secret Heart" című dalokat Paul McCartney munkájához hasonlították. Minogue ünnepi, és örömteli módon énekli el az "I'm Over Dreaming (Oveer You] című dalt. Témája az, hogy megtalálja a bátorságot ahhoz, hogy szembenézzen egy kapcsolat végével.[24]
Colin Irwin a Number One munkatársa úgy gondolta, hogy Minogue hitelesen hangzik a Tears on My Pillow verziójában. Levine viszont "furcsa retro pillanatnak" nevezte. Minogue úgy gondolta, hogy a maga változata "sima és könnyen hallgatható", és meglehetősen hű az eredetihez. A dallamos "Heaven and Earth" bemutatja Minogue nézetét a környezeti kérdésekről, és arra buzdít, hogy a környezet megőrzésére, és védelmére ösztönözni kell az embereket.[29] Ezt követi a címadó dal, amely az album legközelebbi szerepét tölti be. Lírailag arra emlékezteti az embereket, hogy legyenek boldogok, és érezzék jól magukat. Levine úgy jellemezte a dalt, mint egy partit, egy Seize The Day üzenettel, amely előrevetítette Minogue további erőfeszítéseit.
Borító és megjelenés
A Simon Fowler fotós által készített album borítón Minogue mosolyogva látható, miközben fekete miniruhát, és káprázatos arany sapkát visel.[30] Minogue is meglepődött a végső eredményen, amelyet elég merésznek talált.[31] "A kalap Londonból származik. Jelenleg nagyon szeretem a flittereket...bár nem hiszem, hogy az utcán hordanám" – emlékezett vissza Minogue.[32] A debütáló albumhoz hasonlóan a műalkotás célja az volt, hogy lányos és gondtalan módon mutassa őt, amihez a gyerekek és tinédzserek is viszonyulhatnak, nem pedig valamilyen ikonként ábrázolva.[33] Más PWL előadók ugyanezt a stratégiát alkalmazták, és láthatóak kalappal pózolva albumaik borítóját. Ezek közé tartozik Mandy Smith a "Mandy" című lemezborítón (1988) vagy Sonia az "Everybody Knows" borítóján (1990).[34] Az "Enjoy Yourself" cím Minogue mottóját tükrözi, hogy pozitív hozzáállással élj az élet nehézségeivel szemben.[35]
Az "Enjoy Yourself" 1989. október 9-én jelent meg az Egyesült Királyságban a PWL gondozásában. Az albumot Ausztráliában csak november 6-án adta ki a Mushroom Records kiadó. Japánban novemberben egy limitált kiadás jelent meg képeslapokkal, matricákkal, és dalszövegfüzettel.[36] Az Észak-Amerikai kiadás, amelyet a Geffen Records adott ki 1990-ben, eltérő grafikával készült, és bónuszként tartalmazza az Especially for You című dalt.[37] 1989-ben a PWL kiadótt egy videókazettát Kylie: The Videos 2 címmel az Egyesült Királyságban, és Japánban, melyen egy interjú is látható Minogue-val, valamint az "It's No Secret", a "Hand on Your Heart", "Wouldn't Change a Thing", és a "Never Too Late" videókkal.[38] Az albumot a WEA újra kiadta Japánban 1993-ban, és 1995-ben,[39] mielőtt a PWL bejelentette, hogy 2012-ben újból kiadják az albumot bónuszdalokkal. és mixekkel.[40] 2014 októberében bejelentették, hogy a Cherry Red Records, és a PWL újból kiadja az albumot a Rhythm of Love, és a Let's Get to It stúdióalbumokkal együtt.[41] A megjelenés dátumát később 2015. február 9-re módosították.[42] Az albumokat digitálisan maszterelték, az eredeti stúdiószalagokról, és megjelent bakelit lemezen, CD-n, és DVD-n is. Ez volt az első olyan alkalom, hogy ezeket az albumokat először adták ki az Egyesült Államokban az eredeti megjelenésük óta.[43]
Promóció
![]() | Lásd még: Disco in Dream |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Kylie_Minogue_8_%2845156160041%29_%28cropped%292.jpg/220px-Kylie_Minogue_8_%2845156160041%29_%28cropped%292.jpg)
A megjelenés hetében az albumot egy 250 000 fontos reklámkampány támogatta a televízióban, és a tinimagazinokban, valamint a zenei lapokban.[44] 1989 októberében Minogue elindította első koncertturnéját Disco in Dream címmel, ahol a két stúdióalbumának dalait adta elő.[45] Japánban kezdődött a turné, ahol 38000 rajongó előtt lépett fel a Tokyo Dome-ban.[46] Később csatlakozott hozzá a PWL kiadó művészei, és egy tíz fellépésből álló turné vette kezdetét az Egyesült Királyságban, ami 170 000 rajongót vonzott.[47] Az Egyesült Királyságbeli koncertet a helyi rádióállomások szponzorálták, és átnevezték Hitman Roadshow-nak.[48]
Enjoy Yourself turné
1990 február és május között Minogue elindította az Enjoy Yourself turnét. Februárban három koncertet adott szülőhazájában, Ausztráliában, 3 millió dolláros bevételt hozva a műsoronkénti 10.000 jegy eladásából.[49] A turnét később áprilisban és májusban kiterjesztették Európára és Délkelet-Ázsiára is. Birminghamben az első szakaszban nyújtott teljesítmény 12 700 rajongót vonzott a Resorts World Arénába. Minogue tizenhárom jelmezt adományozott mindkét koncertturnén a Melbourne-i Művészeti Központnak, közülük hármat még 1991-ben, kettőt 2008-ban,a többit pedig a Kulturális ajándékok program keretében 2004-ben.[50]
A koncerten elhangzott dalok
A lista Minogue hivatalos weboldaláról származik:[51]
- "The Loco-Motion"
- "Got to Be Certain"
- "Hand on Your Heart"
- "Love at First Sight"
- "Made in Heaven"
- "My Girl"
- "Tears on My Pillow"
- "I Should Be So Lucky"
- "I Miss You"
- "Nothing to Lose"
- "Blame It on the Boogie"
- "ABC"
- "Tell Tale Signs"
- "Je Ne Sais Pas Pourquoi"
- "Never Too Late"
- "Wouldn't Change a Thing"
- "Dance to the Music"
- "Better the Devil You Know" (Csak az angol és európai állomásokon)
- "Enjoy Yourself"
Dátumok
Dátum | Város | Ország | Helyszín |
---|---|---|---|
Australia[52] | |||
1990. február 3. | Brisbane | Australia | Brisbane Entertainment Centre |
1990. február 5. | Sydney | Sydney Entertainment Centre | |
1990. február 9. | Melbourne | National Tennis Centre | |
Európa[52] | |||
1990. április 17. | Birmingham | Anglia | NEC Arena |
1990. április 18. | |||
1990. április 19. | |||
1990. április 20. | London | London Arena | |
1990. április 21. | |||
1990. április 23. | |||
1990. április 25. | Belfast | Northern Ireland | King's Hall |
1990. április 27. | Dublin | Írország | RDS Simmonscourt |
1990. április 28. | |||
1990. április 29. | |||
1990. május 2. | Whitley Bay | Anglia | Whitley Bay Ice Rink |
1990. május 8. | Párizs | Franciaország | La Cigale |
1990. május 10 | Cologne | Németország | Sporthalle Köln |
1990. május 11. | Hamburg | Alsterdorfer Sporthalle | |
1990. május 12. | Brüsszel | Belgium | Forest National |
1990. május 14. | Glasgow | Scotland | SECC Concert Hall 4 |
1990. május 15. | Aberdeen | AECC Arena | |
1990. május 17. | Birmingham | Anglia | NEC Arena |
1990. május 18. | London | Wembley Arena | |
Ázsia[52] | |||
1990. május 24. | Kaulung | Hong Kong | Hong Kong Coliseum |
1990. május 26. | Bangkok | Thaiföld | Thailand Cultural Centre |
Kislemezek
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ce/Kylie_Minogue_-_Motorpoint_Arena_-_Sheffield_-_13.11.14._-_%28018%29_%2816809767462%29.jpg/220px-Kylie_Minogue_-_Motorpoint_Arena_-_Sheffield_-_13.11.14._-_%28018%29_%2816809767462%29.jpg)
A Hand on Your Heart az album első kislemezeként jelent meg 1989 áprilisában a "Just Wanna Love You" című B. oldali számmal.[53] Majd megjelent a március elején készült videoklip is a dalhoz, melyet Melbourne-ben forgattak, melyben Minogue egy stúdióban táncol.[54] A kislemez korlátozott promóciót kapott, mivel Minogue a The Deliquents című film forgatásával volt elfoglalva.[55] Ennek ellenére a dal a 3. helyezett lett a brit kislemezlistán, míg az ausztrál kislemezlistán a 4. helyre került.[56] Írországban a dal első helyezett lett, Franciaországban, és Svájcban pedig Top10-es sláger volt.[57] A második kislemez a Wouldn't Change a Thing júliusban jelent meg Minogue első olyan klipjével, melyet az Egyesült Királyságban forgattak. Ott a második helyen debütált, szeptemberben Ausztráliában pedig a 6. helyet érte el.[58]
A címadó dalt eredetileg a harmadik kislemezként tervezték megjelentetni, de felváltotta a Never Too Late. A döntés az október 23-i megjelenés előtti utolsó pillanatban született.[59] A kislemez B. oldalára pedig a "Kylie Smiley Mix" került, mely Minogue dalainak megamixe volt.[60] A "Never Too Late" 5. helyezést ért el Írországban, és negyedik lett az Egyesült Királyságban.[61] A klipben Minogue különböző jelmezekben látható. Tehenészlánynak, a 70-es évek diszkótáncosának, kínai nőnek öltözve, tarkítva kézi ventilátorokkal látható.[62] A Tears on My Pillow utolsó kislemezként jelent meg az album, és a The Deliquents című film promóciójaként. A kislemez megjelenését 1990 januárjáig tolták ki, hogy megfeleljen a film megjelenési ütemtervének.[63] Január 14-én a dal a 2. helyen debütált az Egyesült Királyságban, mely zsinórban Minogue kilencedik kislemeze volt, mely az első öt helyezettben benne volt, és ez volt a 4. mely a második helyezést érte el.[64] A következő héten elérte az első helyet, és ez volt a negyedik kislemeze. A 12-es hanglemez B. oldalára a "We Know the Meaning of Love" című dal került.[65] A "Never Too Late" és a "Tears on My Pillow" Ausztráliában és Hollandiában is Top 20-as helyezettet ért el.[66]
Kritikák
Kritikák | |
---|---|
Forrás | Értékelés |
AllMusic | ![]() |
Calgary Herald | C-[67] |
Chicago Tribune | ![]() |
Digital Spy | ![]() |
Encyclopedia of Popular Music | ![]() |
Popmatters | ![]() |
Q | ![]() |
Rolling Stone | ![]() |
Smash Hits | ![]() |
Az "Enjoy Yourself" vegyes kritikákat kapott a zenekritikusoktól, akik közül sokan Minogue debütáló albumához hasonlították. Sean Smith és a People magazin munkatársai Kylie fantáziátlan kiterjesztéseként jellemezték, és az eredmény csak egy újabb "Charlene album" lett.[71] Richard Lowe (Smash Hits) és Nick Levine (Digital Spy) szerint az erős dallamok hiánya ellenére is az album még mindig változatosabb volt, mint az első, és így is Minogue a "legzseniálisabb" volt.[72] Colin Irwin a Number One munkatársa az albumot egy olyan albumnak nevezte, ahol eltávolodik a többi hagyományos SAW gyártású daltól. Chris True (AllMusic) úgy gondolta, hogy ez jó folytatása a debütáló albumnak, és a producerek tudták, hogy olyan dalokat kell készíteni, mely Minogue-t a nyilvánosság előtt tartják.[73]
Több kritikus is kifogásolta a produkciót, hogy Minogue nem vett részt az album előkészületében. Arion Berger a Rolling Stone-tól elutasította az énekesnő siralmas énekhangját, és megjegyezte, hogy hosszú utat kell megtennie ahhoz, hogy bármilyen művészi újítást fel tudjon mutatni.[74] A People magazin úgy gondolta, hogy a producerek felülkerekedtek Minogue-n, és úgy jellemezték mint egy "fogaskerék a szürkezaj-gépben". Egy 2015-ös értékelésben a PopMatters-tól Joe Sweeney ambiciózusabb produkciónak ítélte, Minogue énekhangja pedig különösen erősebb volt, mint korábban. Azonban úgy érezte, hogy a "művészi érés zűrzavaros dokumentumaként" hangzott.[75] Caitlin O'Connor Creevy (Chicago Tribune) és a Billboard kritikusa korainak, és átlagosnak ítélte az albumot, miközben a számítógéppel generált dalokat is pásztázta.[76]
A Slant magazin kritikusa Sal Cinquemani az egyik 2018-as kritikájában azt írta, hogy az "Enjoy Yourself2 szorosan megismétli Kylie hangsablonját, és kritizálta a "Hand on Your Heart" című dalt, mint diszjunktív vezető kislemezt, és Minogue második legrosszabb stúdióalbumaként jellemezte.[77] Matt Hocter az album 30. évfordulóján történő áttekintése közben felfigyelt egy érettségre, ami hiányzott Minogue előző albumából. Arra jutott, hogy Minogue-nak sikerült olyan popalbumot készítenie, amelyet ma már klasszikusnak tekintenek.[78] Az Encyclopedia of Popular Music-ban 2011-ben a brit író, Colin Larkin az öt csillagból hárommal jutalmazta az albumot, akárcsak a debütáló albumot, melyet "ajánlottnak" és nagyon hallgathatónak minősített.[79] Az 1990-es ARIA Music Awards díjátadón Minogue-t a legjobb női előadó kategóriában jelölték az "Enjoy Yourself" album végett, és meg is kapta a kiemelkedő teljesítményért járó díjat.[80] A "Never Too Late" című klip elnyerte a legnépszerűbb zenei videónak járó díjat a 32. Logie Awards-on, ami a második győzelme a kategóriában. Korábban ezt a The Loco-Motion című dallal sikerült elérnie 1988-ban.[81]
Kereskedelmi sikerek
Az "Enjoy Yourself" a brit albumlista első helyén debütált, és tizenhat hétig maradt Top 10-es helyezett.[82] A megjelenés után két nappal az album dupla platina minősítést kapott, a több mint 600 000 példányos előzetes értékelés végett.[83] A megjelenés első tíz hetében több mint egymillió példány kelt el belőle. Ez volt 1989. hatodik legkelendőbb albuma az Egyesült Királyságban, majd 1990. január 1-én négyszeres platinalemez lett.[84] Az "Enjoy Yourself" 2015-ben tért vissza az Egyesült Királyság albumlistájára, amikor az újrakiadás megjelent, és február 15-én a 94. helyen landolt.[85] Hazájában, Ausztráliában az album a 15. helyen debütált, majd a második héten elérte a 9. helyet.[86] Az ARIA platina minősítéssel díjazta 1990 januárjában, mivel több mint 70.000 példány talált gazdára.[87] Új-Zélandon a 16. helyen debütált, és három héttel később a 6. helyre került. A Recorded Music NZ 1990 arany minősítéssel díjazta az albumot.[88]
Japánban az album Top 10-es helyezett volt az Oricon Albumlistán, és a 7. helyet érte el.[89] 1989 novemberében a Japán Hanglemezszövetség arany minősítéssel díjazta, és ez volt a második, és egyben az utolsó minősítése is. Az album 2006-ban 49.000 példányban kelt el.[90] Az album Finnországban, Franciaországban, és Svájcban a legjobb harminc közé került.[91] Észak-Amerikában az album nem hozott különösebb sikereket, és nem került fel egyetlen jelentősebb listára sem, ami ahhoz vezetett, hogy a Geffen Records az album kiadás után a 8. stúdióalbumáig nem jelentetett meg albumot tőle. A Fever című albumot 2002-ben a Capitol Records vette át.[92]
Számlista
Az összes dalszöveg szerzője Stock Aitken Waterman kivéve a "Tears on My Pillow", melyet Sylvester Bradford and Al Lewis írtak..
Enjoy Yourself - Standard megjelenés | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | "Hand on Your Heart" | 3:51 | |||||||
2. | "Wouldn't Change a Thing" | 3:14 | |||||||
3. | "Never Too Late" | 3:22 | |||||||
4. | "Nothing Too Lose" | 3:21 | |||||||
5. | "Tell Tale Signs" | 2:26 | |||||||
6. | "My Secret Heart" | 2:41 | |||||||
7. | "I'm Over Dreaming (Over You)" | 3:23 | |||||||
8. | "Tears on My Pillow" | 2:30 | |||||||
9. | "Heaven and Earth" | 3:44 | |||||||
10. | "Enjoy Yourself" | 3:46 | |||||||
32:56 |
Enjoy Yourself - Észak-Amerikai megjelenés | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | "Hand on Your Heart" | 3:51 | |||||||
2. | "Wouldn't Change a Thing" | 3:14 | |||||||
3. | "Never Too Late" | 3:22 | |||||||
4. | "Nothing Too Lose" | 3:21 | |||||||
5. | "Tell Tale Signs" | 2:26 | |||||||
6. | "Especially for You" (duett Jason Donovannel) | 3:59 | |||||||
7. | "My Secret Heart" | 2:41 | |||||||
8. | "I'm Over Dreaming (Over You)" | 3:23 | |||||||
9. | "Tears on My Pillow" | 2:30 | |||||||
10. | "Heaven and Earth" | 3:44 | |||||||
11. | "Enjoy Yourself" | 3:46 | |||||||
36:57 |
Kylie - The Videos 2 [93] | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | "It's No Secret" (video) | ||||||||
2. | "Hand on Your Heart" (Alternate video) | ||||||||
3. | "Wouldn't Change a Thing" (video) | ||||||||
4. | "Never Too Late" (Video) | ||||||||
5. | "Interview" |
Enjoy Yourself - 2012-es japán újrakiadás bónuszokkal | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
11. | Just Wanna Love You | 3:32 | |||||||
12. | We Know the Meaning of Love | 3:31 | |||||||
13. | Hand on Your Heart (The Great Aorta Mix) | 6:26 | |||||||
14. | Wouldn't Change a Thing (Your Thang Mix) | 7:15 | |||||||
15. | Never Too Late (Extended) | 6:10 | |||||||
16. | I'm Over Dreaming (Over You) (Extended) | 4:56 | |||||||
17. | Tears on My Pillow (12" version) | 4:20 |
Enjoy Yourself - 2015 deluxe version (újrakiadás) (Disc 1) | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | Hand on Your Heart (The Heartache Mix) | 5:22 | |||||||
2. | Wouldn't Change a Thing (The Espagna Mix) | 5:47 | |||||||
3. | I'm Over Dreaming (Over You) (Extended Remix) | 4:56 | |||||||
4. | We Know the Meaning of Love (Extended Version) | 5:51 | |||||||
5. | Tears on My Pillow (12" Remix) | 4:20 | |||||||
6. | Especially for You (Original 12" Mix) | 5:00 | |||||||
7. | All I Wanna Do Is Make You Mine (Extended Version) | 6:01 | |||||||
8. | Hand on Your Heart (Smokin' Remix) | 5:33 | |||||||
9. | Wouldn't Change a Thing (Yoyo's 12" Mix) | 6:38 | |||||||
10. | Especially for You (Original 7" Mix) | 3:31 | |||||||
11. | Hand on Your Heart (Video Mix) | 3:45 | |||||||
12. | Wouldn't Change a Thing (The Espagna Mix Edit) | 4:17 | |||||||
13. | Never Too Late (Oz Tour Mix) | 5:06 | |||||||
14. | I'm Over Dreaming (Over You) (7" Remix) | 3:23 | |||||||
15. | Hand on Your Heart (Dub) | 5:32 |
Enjoy Yourself - 2015 deluxe version (újrakiadás) (Disc 2) | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | Hand on Your Heart (The Heartache Mix) | 5:22 | |||||||
2. | Wouldn't Change a Thing (The Espagna Mix) | 5:47 | |||||||
3. | I'm Over Dreaming (Over You) (Extended Remix) | 4:56 | |||||||
4. | We Know the Meaning of Love (Extended Version) | 5:51 | |||||||
5. | Tears on My Pillow (12" Remix) | 4:20 | |||||||
6. | Especially for You (Original 12" Mix) | 5:00 | |||||||
7. | All I Wanna Do Is Make You Mine (Extended Version) | 6:01 | |||||||
8. | Hand on Your Heart (Smokin' Remix) | 5:33 | |||||||
9. | Wouldn't Change a Thing (Yoyo's 12" Mix) | 6:38 | |||||||
10. | Especially for You (Original 7" Mix) | 3:31 | |||||||
11. | Hand on Your Heart (Video Mix) | 3:45 | |||||||
12. | Wouldn't Change a Thing (The Espagna Mix Edit) | 4:17 | |||||||
13. | Never Too Late (Oz Tour Mix) | 5:06 | |||||||
14. | I'm Over Dreaming (Over You) (7" Remix) | 3:23 | |||||||
15. | Hand on Your Heart (Dub) | 5:32 |
Enjoy Yourself - 2015 deluxe version (újrakiadás) (Disc 3) | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
# | Cím | Hossz | |||||||
1. | Especially For You (Music video, duet with Jason Donovan) | ||||||||
2. | Hand on Your Heart (Music video) | ||||||||
3. | Wouldn't Change a Thing (Music video) | ||||||||
4. | Never Too Late (Music video) | ||||||||
5. | Tears on My Pillow (Music video) | ||||||||
6. | Interviews & Intros (Part of the bonus footage section) | ||||||||
7. | The Making of "Never Too Late" (Part of the bonus footage section) | ||||||||
8. | Never Too Late (Behind the Scenes, part of the bonus footage section) | ||||||||
9. | Especially For You (Live on Wogan) | ||||||||
10. | Especially For You (Live on Top of the Pops) | ||||||||
11. | Hand on Your Heart (Live on Top of the Pops) | ||||||||
12. | Wouldn't Change a Thing (Live on Wogan) | ||||||||
13. | Wouldn't Change a Thing (Live on Top of the Pops) | ||||||||
14. | Never Too Late (Live on Going Live!) | ||||||||
15. | Never Too Late (Live on Top of the Pops) |
Slágerlista
Heti összesítés
| Év végi összesítés
|
Díjak és jelölések
Régió | Minősítés | Eladott példányszám |
---|---|---|
Ausztrália (ARIA)[87] | platina | 70 000^ |
Franciaország (SNEP)[111] | arany | 100 000* |
Hongkong (IFPI Hong Kong)[112] | arany | 10 000* |
Japán (RIAJ)[113] | arany | 49,000[114] |
Új-Zéland (RMNZ)[88] | arany | 7 500^ |
Spanyolország (PROMUSICAE)[115] | arany | 50 000^ |
Svájc(IFPI Switzerland)[116] | arany | 25 000^ |
Egyesült Királyság (BPI)[117] | 4× platina | 1 200 000^ |
* Eladási példányszámok kizárólag a minősítés alapján. |
Megjelenések
Ország | Dátum | Formátum(ok) | Kiadó(k) | Ref(s). |
---|---|---|---|---|
Egyesült Királyság | 1989. október 9. | PWL | ||
Japán | 1989. november 1. | [36] | ||
Ausztrália | 1989. november 6. | Mushroom Records | [118] | |
Amerikai Egyesült Államok | 1990. január 30. | Geffen Records | ||
Japán | 1993. július 10. | CD | WEA | [119] |
1995. április 25. | [120] | |||
Ausztrália | 1998. szeptember 29. | Mushroom Records | [121] | |
Japán | 2012. november 7. | PWL | [40] | |
Egyesült Királyság | 9 February 2015 |
|
| [42] |
Japán | [122] |
Jegyzetek
- ↑ Lister 2002
- ↑ Official Charts Company A; Kylie.com A
- ↑ Hung Medien A; Ryan 2011, pp. 190–191
- ↑ Kylie.com A; The Daily Telegraph A
- ↑ True A; Adams 2017
- ↑ Flynn 2019, p. 14; Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 50
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 54
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 54; Scaping 1991, pp. 64–65; Official Charts Company B
- ↑ Flynn 2019, p. 14; PWL 1989a
- ↑ Kylie.com B; Kylie.com C; PWL 1989a; Kylie.com D
- ↑ a b Flynn 2019, p. 27
- ↑ Smith 2014, p. 81; Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 55
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, pp. 56, 58; Flynn 2019, p. 123
- ↑ Kylie.com A; Goodall & Stanley-Clarke 2012, pp. 56, 58
- ↑ PWL 1990a, 0:43; Kylie.com E
- ↑ Crone 1989; PWL 1990a, 0:29
- ↑ PWL 1990a, 0:29
- ↑ True B; Gormely 2018; McManus 1990; Berger 1990
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, pp. 58; True B; Smith 2014, p. 80
- ↑ Levine 2010b
- ↑ Gormely 2018
- ↑ James 2020
- ↑ Flynn 2019, p. 14; Smash Hits 1989, p. 4
- ↑ a b Smash Hits 1989, p. 4
- ↑ Irwin 1989
- ↑ Irwin 1989; Cinquemani 2018; Smash Hits 1989, p. 5
- ↑ Sweeney 2015; Irwin 1989
- ↑ Smash Hits 1989, p. 5
- ↑ Irwin 1989; Smash Hits 1989, p. 5
- ↑ PWL 1989a; Flynn 2019, p. 115
- ↑ The Clothes Show 1991
- ↑ PWL 1990a, 2:20
- ↑ Flynn 2019, pp. 26–27, 115
- ↑ Flynn 2019, p. 115
- ↑ PWL 1989e, Interview: "Does Your Music Have a Message?", 0:29; PWL 1990a, 8:00
- ↑ a b PWL 1989c
- ↑ Geffen 1990; Levine 2010b
- ↑ PWL 1989e; PWL 1989d
- ↑ PWL 1993; PWL 1995
- ↑ a b PWL 2012
- ↑ PWL Records 2014; Classic Pop 2014
- ↑ a b PWL Records 2014; PWL & Cherry Red 2015a
- ↑ PWL & Cherry Red 2015a; Classic Pop 2014
- ↑ Music Week 1989
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 61
- ↑ The Daily Telegraph 2017
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 66; Collinson 2015
- ↑ Collinson 2015
- ↑ Goodall & Stanley-Clarke 2012, p. 67; Kylie.com G; Colne Valley Design 1990
- ↑ Arts Centre Melbourne A; Arts Centre Melbourne B
- ↑ Kylie.com G
- ↑ a b c Kylie.com G; Colne Valley Design 1990
- ↑ Kylie.com B; PWL 1989f
- ↑ PWL 1989e, "Hand on Your Heart"
- ↑ Flynn 2019, p. 14
- ↑ Official Charts Company A; ARIA Charts 2018; Kylie.com B
- ↑ Irish Recorded Music Association A; Hung Medien B; Hung Medien C
- ↑ Kylie.com C
- ↑ Kylie.com F; Flynn 2019, p. 16
- ↑ James 2019b
- ↑ Irish Recorded Music Association A; Official Charts Company A
- ↑ PWL 1989e, "Never Too Late"
- ↑ Kylie.com E; Flynn 2019, p. 123
- ↑ Official Charts Company A; Kylie.com E
- ↑ Kylie.com E; PWL 1990b
- ↑ Hung Medien D; Hung Medien I
- ↑ Obee, Dave (8 February 1990). "Recent Releases". Calgary Herald.
- ↑ Creevy 1990
- ↑ Kane 1989
- ↑ Lowe 1989
- ↑ Smith 2014, p. 80; McManus 1990
- ↑ Levine 2010b; Lowe 1989
- ↑ True B
- ↑ Berger 1990
- ↑ Sweeney 2015
- ↑ Newman & Morris 1990; Creevy 1990
- ↑ Cinquemani 2018
- ↑ Harrison 2019
- ↑ Larkin 2011, "Kylie Minogue"
- ↑ ARIA Music Awards 1990
- ↑ TV Week A; TV Week B
- ↑ Official Charts Company C; Official Charts Company A
- ↑ British Phonographic Industry; Kylie.com D
- ↑ Music Week 1990; British Phonographic Industry
- ↑ a b Official Charts Company D
- ↑ Hung Medien E
- ↑ a b Ryan 2011, p. 190; Australian Recording Industry Association B
- ↑ a b Recorded Music NZ
- ↑ a b Okamoto 2006; Oricon A
- ↑ Recording Industry Association of Japan; Okamoto 2006
- ↑ Pennanen 2006; InfoDisc B; Hung Medien G
- ↑ Paoletta 2002; Gormely 2018; True B
- ↑ PWL 1989e
- ↑ Hung Medien H
- ↑ Music & Media 1989a
- ↑ Pennanen 2006
- ↑ InfoDisc B
- ↑ GfK Entertainment Charts
- ↑ Music & Media 1989b
- ↑ Salaverrie 2005
- ↑ Hung Medien J
- ↑ Hung Medien G
- ↑ Official Charts Company C
- ↑ Lazell 2002, section "M"
- ↑ Australian Recording Industry Association A
- ↑ Music & Media 1989c
- ↑ InfoDisc A
- ↑ Music Week 1990
- ↑ Music & Media 1990
- ↑ Music Week 1990
- ↑ InfoDisc E
- ↑ IFPI Hong Kong
- ↑ Recording Industry Association of Japan
- ↑ Okamoto 2006
- ↑ Salaverrie 2005, p. 927
- ↑ IFPI Switzerland
- ↑ British Phonographic Industry
- ↑ Pymble 1993
- ↑ PWL 1993
- ↑ PWL 1995
- ↑ Mushroom 1998
- ↑ PWL & Cherry Red 2015b
Könnyűzenei portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap