Jaszukuni-szentély
![]() | Ebben a szócikkben a japán nevek magyaros átírásban és keleti névsorrendben szerepelnek. |
Jaszukuni-szentély | |
![]() | |
Ország | ![]() |
Település | Kudankita |
Elhelyezkedése | |
![]() ![]() Jaszukuni-szentély Pozíció Japán térképén | |
![]() | |
A Jaszukuni-szentély weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Jaszukuni-szentély témájú médiaállományokat. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Irei_no_Izumi_at_yasukuni_shrine.jpg/300px-Irei_no_Izumi_at_yasukuni_shrine.jpg)
A Jaszukuni-szentély (japánul: 靖國神社, Jaszukuni dzsindzsa, Hepburn-átírással: Yasukuni jinja) sintó szentély Tokió közepén, nem messze a császári palotától. 1869-ben alapították Meidzsi császár rendeletére, mindazoknak szentelve, akik 1853 óta kül- és belháborúkban elestek (ez a szám ma már 2,5 millióra tehető); nevének jelentése ’béketeremtés a birodalomban’. A tavaszi és őszi gyászszertartáson (április 22., illetve október 18.) az uralkodó ’küldött’ (csokusi) által képviselteti magát. 1945 óta, amikor az államot és a sintó vallást szétválasztották, állandó kül- és belpolitikai botránykő, ha egy hivatalban levő miniszter vagy pláne miniszterelnök augusztus 15-én, a fegyverletétel napján ellátogat a szentélybe (Miki Takeo, Szuzuki Zenkó, Nakaszone Jaszuhiro), hiszen a második világháborúban elhullt katonák lelke is itt lakozik (a bevetésre induló kamikazék így búcsúztak egymástól: „Találkozunk a Jaszukuniban!”), sőt több kivégzett háborús bűnös hamvait is itt őrzik.
Lásd még
Források
- Gy. Horváth László: Japán kulturális lexikon. Budapest: Corvina. 1999. ISBN 9631347567
Japán-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap