Malonyay János
Malonyay János | |
![]() | |
Johann Ender által festett arcképe | |
Nyitra vármegye főispánja | |
Hivatali idő 1825 – 1837. november 10. | |
Előd | Erdődy József |
Utód | Mednyánszky Alajos |
Született | 1770-es évek nem ismert |
Elhunyt | 1837. november 10. |
Foglalkozás | politikus |
Kismalonyai és nyitravicsápi báró Malonyay Nepomuk János Alajos (1773. körül – Bécs, 1837. november 10.) császári királyi kamarás, királyi ajtónálló és alkancellár.
Élete
1790-ben báró lett, 1815-ben már a császári királyi kancellária első tanácsosa, majd királyi ajtónálló és alkancellár. 1821. augusztus 5-től Zemplén vármegye adminisztrátora, 1825-től pedig Nyitra vármegye főispánja volt. 1831-től magyarul vezettette a közgyűlési jegyzőkönyveket.[1]
Vele a bárói ág kihalt, Mánya templomának kriptájába temették.[2]
1825. augusztus 6-án Sátoraljaújhelyen felavatta az 1809-ben Győr mellett elesett vitézek emlékművét. Ekkor tartott beszédét közli a Magyar Kurir (1821. II. 17. sz.). Ezen beszéde más 12 beszéddel együtt megjelent Sárospatakon 1821-ben.
A Szent István rend tagja volt.
Műve
- Sermo ... Tyrnaviae, 1825. (Sermones dum ill. dnus Joannes Nepom. Aloysius e liberis baronibus Malonyay de Vicsáp ... in incliti comitatus Nittriensis supremum comitum die 27. Julii anno 1825. installaretur dicti c. munkában, többek beszédével.)
Jegyzetek
Irodalom
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái.
- Nagy Iván: Magyarország családai czímerekkel és nemzékrendi táblákkal: VII. kötet [Láb - Múlyady]. Pest: Ráth Mór. 1860. 281. o.
- Kazinczy 1884: Magyar Pantheon. Budapest, 334, 389. (Nemzeti Könyvtár XXXVI.)
- Somogyi Zsigmond 1889: Magyarország főispánjainak Albuma. Szombathely, 310, 475.
- Irodalomtörténeti Közlemények 1893, 463.
- Arcképe: rézmetszet a Ponori Thewrewk József Magyar Pantheonában (1829, 70.).
Előde: ? | Nyitra vármegye főispánja 1825-1837 | Utóda: Mednyánszky Alajos |