Szíj Kamilla
Szíj Kamilla | |
Született | 1957. július 8. (67 éves)[1] Budapest[2] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái |
|
Kitüntetései |
|
| |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Szíj Kamilla (Budapest, 1957. július 8. –) magyar grafikusművész.
Életpályája
1975–1977 között a Kirakatrendező és Dekoratőr Szakmunkásképző Iskola tanulója volt. 1984–1989 között az offenbach-i Hochschule für Gestaltung hallgatója volt vizuális kommunikáció szakon; tanára: Klaus Staudt volt. 1987-ben fél évig Frankfurt am Main-ben volt tanulmányúton. 1990-től kiállító művész.[3] 1991-től a Fiatal Művészek Stúdiója és a Magyar Alkotóművészek Országos Egyesülete tagja. 1996-tól a Magyar Grafikusművészek Szövetsége tagja. 1997-től a Rézkarcolók Egyesülete tagja. 1998–2005 között a Makói Grafikai Alkotótelep vezetője volt Roskó Gáborral együtt.[4] 2011–2015 között a Magyar Képzőművészeti Egyetem Doktori Iskolájában tanult.[5] 2017-ben DLA fokozatot szerzett a Magyar Képzőművészeti Egyetemen.[6]
Munkássága
Az 1990-es évek elején kialakult a hazai képzőművészetben, így a grafikában is egyfajta poszkonceptuális, posztminimal kifejezésmód egyik jellegzetes képviselője. Grafikai lapokból készített installációkat. Sorozataival a nem belátható kezdetektől, a valamiből valahová haladás érzetét keltette, de nem sugallt fejlődés-képzetet. Mindig ugyanazt járta körbe, vizsgálta, elemzte. Lapjai nyilvánvalóan egymás folytatásai, mintegy hosszú sorból kiragadt részek, amelyek minden irányban folytatódnak. Részletei nemcsak mechanikus értelmében részei valaminek, de analitikusabb megközelítésben is. Látszólag egyre kisebb elemeket vett szemügyre, de leképezése nem aprólékos, hanem az a struktúrák egymásra rétegzéséből értelmeződik. Technikai értelemben sem szokványos grafikákat állított elő. Lapjai – bár sablont készített – mégsem egyszerű lenyomatok, hanem egyesével, tűvel karcolt, papírba rajzolt vésetek, ahol az egyre absztraktabbá vált képelemeit (létra, lépcső, vulkán) zsúfolta, halmozta egymásra alig láthatóan. Csak egy-egy sávban tett – fekete festékkel – jól láthatóvá részeket, mintha a formák világát az árnyék manifesztálná.
Kiállításai
Egyéni
| Válogatott csoportos
|
Díjai
- Derkovits Gyula képzőművészeti ösztöndíj (1991-1994)
- Fiatal Művészek Stúdiója éves kiállítása, a Művelődésügyi Miniszter (MM) díja (1991)
- Fővárosi Önkormányzat ösztöndíja (1994)
- Fiatal Művészek Stúdiója éves kiállítása, Eötvös Alapítvány díja (1995)
- Makó város ösztöndíja (1996)
- az Eötvös Alapítvány ösztöndíja (USA, 1997)
- Országos Hidegtű Kiállítás, a Művelődésügyi Miniszter (MM) díja (1997)
- Kondor Béla-emlékérem (1998)
- Hungart-ösztöndíj (1999)
- Miskolci Galéria díja (2000)
- MAOE díja (2001)
- Munkácsy Mihály-díj (2004)
- Év Grafikája Díj (2007)
- Győri Művésztelep díjazottja (2007)
Jegyzetek
- ↑ https://resolver.pim.hu/auth/PIM34992, Szíj Kamilla, 2022. július 17.
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2021. május 10.)
- ↑ Kieselbach.hu
- ↑ Tóth Ferenc: Makói képzőművészek – képzőművészek Makón; Bába Kiadó, Makó–Szeged, 2010. ISBN 978-963-9881-76-1 290. o.
- ↑ Szíj Kamilla honlapja
- ↑ Vintage.hu
Források
- Szíj Kamilla honlapja
- Artportal.hu Archiválva 2024. január 30-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Szíj Kamilla CV - Kultura.hu
További infornációk
- Andrási G.: Motívumhűség. Szíj Kamilla rézkarcai (Új Művészet, 1991/2.)
- Merhán O.: Körkép. Szíj Kamilla sorozata (Új Művészet, 1993/4.)
- Andrási G.: Szíj Kamilla rézkarcai (Magyar Lettre International, 1994. ősz)
- Páldi L.: A szcéna. Szíj Kamilla 4 munkája (Balkon, 1994/6.)
- Hajdu I.: Minimum (Beszélő, 1994. május 5.)
- Bohár A.: Monászok monadológia nélkül (Élet és Irodalom, 1995. október 13.)
- Gálig Z.: A kilencvenes évek nőművészete (Új Művészet, 1995/10-11.)
- Kováts A.: A formátlanság formái (Élet és Irodalom, 1996. február 23.)
- Andrási G.: A modernizmuson túl. Generáció és szemléletváltás a kilencvenes évek magyar művészetében (1997)
- Országos Grafikai Biennále. Feleleős kiadó: Dobrik István. Miskolc 2000. Miskolc, Miskolci Galéria Könyvek, 2000.
- Kortárs magyar művészeti lexikon III. (P–Z). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 2001. ISBN 963-8477-46-6
- Révai új lexikona XVII. (Sz–Toa). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2006. ISBN 963-955-636-X