Prosobonia
Prosobonia | |||
---|---|---|---|
![]() Tahitisnipe (P. leucoptera) | |||
Nomenklatur | |||
Prosobonia Bonaparte, 1850 | |||
Synonymi | |||
Aechmorhynchus | |||
Populærnavn | |||
(polynesiasniper) | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Dyreriket | ||
Rekke | Ryggstrengdyr | ||
Klasse | Fugler | ||
Orden | Vade-, måse- og alkefugler | ||
Familie | Snipefamilien | ||
Tribus | Calidrini | ||
Økologi | |||
Antall arter: | 4 (hvorav 3 er utdødd) | ||
Habitat: | standfugler, tropisk klima | ||
Utbredelse: | Polynesia (Tahiti, Moorea, Christmasøya, Tuamotuøyene) | ||
Inndelt i | |||
|
Prosobonia (polynesiasniper) er en slekt med små snipefugler, som utelukkende er standfugler og lever i tropisk klima. Slekten inkluderer kun fire arter, hvorav tre er utdødd på siste halvdel av 1700-tallet. Slekten utgjør sammen med slekten Calidris tribuset Calidrini, som er ei av flere grupper i snipefamilien (Scolopacidae).
Man regner med at de fire artene var omtrent like store og ganske like, men i dag har man bare denne kunnskapen om tuamotusnipa. Det er en liten vader som måler cirka 15–17 cm og veier omkring 32–44 g. Vingene er ganske avrundet i flukt. Nebbet er tynt, kort og rett og øynene mørke. Fjærdrakten har mørk brun overside med spetter og lyse spettet hals, bryst og underside. Fra nebbroten renner det ei lysere stripe i bue over øynene. De undere ekstremitetene er blekgule til nærmest gråaktige og relativt korte.[1]
I dag er det bare kjent at tuamotusnipa hekker på de fem litt avsidesliggende øyene Tenararo, Morane, Reitoru, Tahanea og Raraka blant Tuamotuøyene i Fransk Polynesia.[2] Totalbestanden ble i 2003 estimert til 1 300 individer, hvorav cirka 900 i forplantningsdyktig alder.[2] Svartrotter (Rattus rattus) og tamkatter (Felis silvestris catus) har utgjort og utgjør fortsatt den største trusselen for artens framtid.[2] Det foreligger planer om å re-kolonisere arten på øyene Vahanga og Tenarunga (fra Tenararo) og å re-introdusere den på øya Temoe.[2]
Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).[3]
- Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
- Chionidi, slirenebbfugler
- Charadrii, lofugler
- Scolopaci (Limicoli), snipefugler
- Pedionomidae, slettevandrerfamilien
- Thinocoridae, rypesnipefamilien
- Rostratulidae, riksesnipefamilien
- Jacanidae, bladhønsfamilien
- Scolopacidae, snipefamilien
- Numeniinae,
- Limosinae,
- Calidrinae,
- Arenariini,
- Calidrini,
- Calidris
- Prosobonia, (polynesiasniper)
- P. leucoptera, tahitisnipe (utdødd cirka 1790)
- P. ellisi, mooreasnipe (utdødd cirka 1777)
- P. cancellata, kiritimatisnipe (utdødd cirka 1768)
- P. parvirostris, tuamotusnipe (tidligere regnet som konspesifikk med P. cancellata)
- Scolopacinae,
- Tringinae,
- Turnici, springvaktelfugler
- Lari, måkefugler
Referanser
- ^ Van Gils, J., Wiersma, P., Boesman, P. & Kirwan, G.M. (2019). Tuamotu Sandpiper (Prosobonia parvirostris). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. (retrieved from https://www.hbw.com/node/53917 on 18 November 2019).
- ^ a b c d BirdLife International (2019) Species factsheet: Prosobonia parvirostris. Downloaded from http://www.birdlife.org on 18/11/2019.
- ^ Piersma, T. & Bonan, A. (2019). Sandpipers, Snipes, Phalaropes (Scolopacidae). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. (retrieved from https://www.hbw.com/node/52244 on 12 November 2019).
Eksterne lenker
- (en) Prosobonia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
- (en) Prosobonia i Encyclopedia of Life
- (en) Prosobonia i Global Biodiversity Information Facility
- (no) Prosobonia hos Artsdatabanken
- (en) Prosobonia hos Fossilworks
- (en) Prosobonia hos ITIS
- (en) Prosobonia hos NCBI
- (en) Kategori:Prosobonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- Prosobonia – detaljert informasjon på Wikispecies