Zatvor Halden
Zatvor Halden | |
![]() | |
Informacije | |
---|---|
Koordinate | 59° 08′ 25.7″ N 11° 17′ 11.6″ E / 59.140472° S; 11.286556° I / 59.140472; 11.286556 |
Status | aktivan |
Halden je zatvor u Norveškoj izgrađen 2010. godine, nakon 10 godina planiranja i uložene 1,3 milijarde norveških kruna. Ovaj najhumaniji zatvor na svijetu, kako ga nazivaju, ima mjesta za 252 zatvorenika koji mogu uživati u raznim blagodatima koje su svojstvene luksuznim hotelima, poput privatne kupaonice, mini hladnjaka, flat screen TV-a, knjižnice, dvorane za rekreaciju i hobi.[1]
Karakteristike
Svaki osuđenik dobija obrok koji je unapred pripremlјen a koji može podgrejati u kuhinjama kojih ima u svakom zatvorskom delu. Uz svakih 10–20 ćelija ide i jedan dnevni boravak, koji izgleda bolјe od životnog prostora u normalnim uslovima na slobodi. Ako se nekome od zatvorenika ne sviđa hrana koju dobije, može kupiti u zatvorskoj kantini koja je opremlјena poput najvećih supermarketa. Halden ne izgleda kao drugi zatvori. Na prozorima nema rešetaka, nema posmatračnica, žičanih ili električnih ograda, nema kamera za video-nadzor u hodnicima, sobama, u učionicama i radionicama. Čuvari ne nose oružje. Oni rade, jedu i šetaju zajedno sa zatvorenicima. Čuvari koriste sistem takozvane dinamične bezbednosti, koji podrazumeva da su izmešani sa zatvorenicima i, pošto su stalno s njima, mogu sprečiti eventualne sukobe na licu mesta. Koncept izdržavanja kazne je da osuđenici rade, plaćaju porez, imaju porodicu i motivaciju. Zatvorenici se od prvog dana, kroz savetovanja, pripremaju za izlazak na slobodu uprkos tome što među njima ima i ubica, seksualnih prestupnika, mentalno bolesnih, zavisnika i sitnih kriminalaca. Zbog svega ovoga, samo 20% osuđenika ponavlјa krivično delo.[2]
Референце
- ^ Platform, European Liberties (2016-12-30). „Halden, najhumaniji zatvor na svijetu”. Liberties.eu (на језику: хрватски). Приступљено 2024-04-18.
- ^ Skakavac, Zdravko; Trajković, Nikola (2019). „Penal institutions in Serbia and the world: Experience and practices”. Civitas. 9 (2): 72—100. ISSN 2217-4958. doi:10.5937/civitas1902072s.
- p
- r
- u