Карлос Бурбон-Сицилійський (1870—1949)
Карлос Бурбон-Сицилійський | |
---|---|
![]() | |
Біографічні дані | |
Народження | 10 листопада 1870(1870-11-10)[1][2][…] Гріс-ам-Бреннер, Інсбрук-Ланд, Тіроль, Австрія |
Смерть | 11 листопада 1949(1949-11-11)[1][2] (79 років) Севілья, Іспанія |
Поховання | Iglesia del Divino Salvadord |
У шлюбі з | Марія де лас Мерседес, принцеса Астурійська і Луїза Орлеанська |
Діти | Альфонсо Марія Бурбон-Сицилійський, Infante Ferdinand of Spaind, Ізабелла Альфонса Бурбон-Сицилійська, Prince Carlos of Bourbon-Two Siciliesd, Марія де лос Долорес Бурбон-Сицилійська, Марія де лас Мерседес де Бурбон-Сицилійська і Марія де ла Есперанса Бурбон-Сицилійська |
Династія | Бурбони і Неаполітанські Бурбони |
Батько | Альфонсо Бурбон-Сицилійський |
Мати | Марія Антонієтта Бурбон-Сицилійська |
Нагороди | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
![]() | |
![]() |
Карлос Бурбон-Сицилійський (ісп. Carlos de Borbón-Dos Sicilias; 10 листопада 1870(18701110), Гріс-ам-Бреннер, Австро-Угорщина[4] — 11 листопада 1949, Севілья, Іспанія[5]) — принц із династії Неаполітанських Бурбонів, другий син принца Альфонса, графа ді Казерта, та принцеси Марії Антонієтти Бурбон-Сицилійської. Онук останнього короля Обох Сицилій Фердинанда II. Дід по материнській лінії колишнього короля Іспанії Хуана Карлоса I, прадід чинного короля Філіпа VI.
У родині принца завжди називали Ніно[6].
Життєпис
Принц Карлос був другим сином у шлюбі Альфонса Бурбон-Сицилійського та принцеси Марії Антонієтти. Хрещеним батьком принца був карлістський самозванець Карлос де Бурбон і Австрія-Есте[7].
Згодом сім'я принца переїхала ближче до королівської родини Іспанії, і Карлос почав жити в Мадриді.
Принц служив у війську та брав участь у бойових діях під час іспансько-американської війни 1898 року[8].
1921 року він переїхав до Севільї, коли його призначили генерал-капітаном Андалусії. 1930 року Карлоса призначили генерал-інспектором армії.
1931 року, після проголошення Другої Іспанської республіки, родина принца емігрувала до Франції. Там він жив спершу в Каннах, потім — у Парижі. Згодом він повернувся до Іспанії, де помер у Севільї 11 листопада 1949 року[9]. Похований у церкві Сан-Сальвадор.
Родина
Перший шлюб
14 лютого 1901 року принц Карлос одружився в Мадриді із принцесою Астурійською, сестрою короля Альфонса XIII та наступницею престолу Марією де лас Мерседес[10]. У шлюбі народилося троє дітей[5]:
- Альфонсо (1901—1964);
- Фернандо (1903—1905);
- Ізабелла Альфонса (1904—1985), одружена з польським шляхтичем Яном Канті Замойським.
Для укладення шлюбу із наступницею престолу Іспанії принц Карлос був змушений зректися династичних прав на корону Обох Сицилій, де-факто ліквідовану внаслідок об'єднання Італії в 1861 році, оскільки відповідно до Неапольського договору та Прагматичної санкції 1759 року корони Іспанії, Неаполя та Сицилії не можуть перебувати в особистій унії. Акт про зречення від династичних прав було підписано 14 грудня 1900 року. Пізніше це спричинило суперечку між старшим сином Карлоса, Альфонсом, та братом Карлоса Раньєрі за право бути головою дому Неаполітанських Бурбонів[11].
Унаслідок післяпологових ускладнень та невиявленого апендициту принцеса Марія де лас Мерседес померла у 1904 році[12].
Другий шлюб
16 листопада 1907 року Карлос одружився вдруге — з принцесою Луїзою Орлеанською, дочкою Філіппа, графа Паризького, нащадка французького короля Луї-Філіппа I з Орлеанського дому. У шлюбі народилося четверо дітей[13]:
- Карлос (1908—1936) — загинув в Ейбарі під час Громадянської війни, одруженим не був, дітей не мав;
- Марія де лос Долорес (1909—1996) — була двічі одружена, мала двох синів від першого шлюбу;
- Марія де лас Мерседес (1910—2000) — дружина Хуана де Бурбона, графа Барселонського, мала четверо дітей, серед яких — колишній король Іспанії Хуан Карлос I; бабуся короля Іспанії Філіпа VI;
- Марія де ла Есперанса (1914—2005) — дружина принца Орлеан-Браганса Педру Гастана, мала шестеро дітей.
Нагороди
Іспанія:
- Орден Золотого руна (7 лютого 1901)[14]
- Орден Карлоса III (7 лютого 1901)[14]
- Орден Ізабелли Католички (7 лютого 1901)[14]
- Орден Алькантари (21 березня 1901)[15]
- Орден військових заслуг (4 травня 1910)[16]
- Хрест морських заслуг (10 жовтня 1923)[17]
- Орден Святого Ерменегільдо (8 липня 1929)[18]
- Військовий орден Марії Крістіни[19]
- Real Estamento Militar del Principado de Gerona[20]
Португалія: Орден Вежі й Меча
Велика Британія:
Родовід
Франциск I, король Обох Сицилій | |||||||||||||
Фердинанд II, король Обох Сицилій | |||||||||||||
Марія Ізабелла Іспанська | |||||||||||||
Альфонсо, граф ді Казерта | |||||||||||||
Карл Тешенський | |||||||||||||
Марія Тереза Австрійська | |||||||||||||
Генрієтта Александріна Нассау-Вайльбурзька | |||||||||||||
Карлос | |||||||||||||
Франциск I, король Обох Сицилій (= 8) | |||||||||||||
Франческо Бурбон-Сицилійський | |||||||||||||
Марія Ізабелла Іспанська (= 9) | |||||||||||||
Марія Антонієтта Бурбон-Сицилійська | |||||||||||||
Леопольд II, великий герцог Тоскани | |||||||||||||
Марія Ізабелла Австрійська | |||||||||||||
Марія Антонія Бурбон-Сицилійська | |||||||||||||
Примітки
- ↑ а б Lundy D. R. The Peeraged:Track:Q67129259d:Track:Q21401824
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.d:Track:Q19938912d:Track:Q54837d:Track:Q193563
- ↑ http://www.congreso.es/portal/page/portal/Congreso/Congreso/Iniciativas?_piref73_2148295_73_1335437_1335437.next_page=/wc/servidorCGI&CMD=VERLST&BASE=DIPH&FMT=DIPHXD1S.fmt&DOCS=1-1&DOCORDER=FIFO&OPDEF=Y&NUM1=&DES1=&QUERY=%2816200%29.NDIP.
- ↑ Almanaque de Gotha (1921). Justus Perthes, ed. Almanach de Gotha (en francés). Gotha. p. 21.
- ↑ а б Robles do Campo, Carlos. Los Infantes de España tras la derogación de la Ley Sálica (1830) // Anales de la Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía. — 2009. — Т. 12. — С. 329-384.
- ↑ Mateos Sáinz de Medrano, Ricardo. El infante don Carlos, abuelo del rey Juan Carlos I (1870-1949) // Los desconocidos infantes de España. — Barcelona : Editorial Thassàlia, 1996. — С. 271-295.
- ↑ Gómez de la Torre, José Luis (2001). La Casa Ducal Soberana de Parma y su relación con la Orden de Caballería del Santo Sepulcro de Jerusalén (continuación). Hidalguía: la revista de genealogía, nobleza y armas. № 289. с. 769—792. ISSN 0018-1285. Процитовано 28 липня 2023.
- ↑ «Carlos of Bourbon Dead in Spain at 79», The New York Times (12 November 1949): 15.
- ↑ ABC MADRID 12-11-1949 página 9 - Archivo ABC. abc. 6 серпня 2019. Процитовано 28 липня 2023.
- ↑ La Ilustración española y americana. 22/2/1901. Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España. Процитовано 28 липня 2023.
- ↑ Opfell, Olga S. (1 червня 2001). Royalty Who Wait: The 21 Heads of Formerly Regnant Houses of Europe (англ.). McFarland. ISBN 978-0-7864-5057-2.
- ↑ Mateos Sainz de Medrano, Ricardo La Reina María Cristina: Madre de Alfonso XIII y Regente de España. La Esfera de los Libros. 2007. Pág. 245. ISBN 978-8497346382
- ↑ Blanco y Negro 23-11-1907 página 10 - Archivo ABC. abc. 1 серпня 2019. Процитовано 28 липня 2023.
- ↑ а б в Boletín Oficial del Estado (PDF).
- ↑ Boletín Oficial del Estado (PDF).
- ↑ Boletín Oficial del Estado (PDF).
- ↑ Boletín Oficial del Estado (PDF).
- ↑ Real decreto concediendo la Gran Cruz de la Real y Militar Orden de San Hermenegildo al Capitán general de Ejército D. Carlos de Borbón y de Borbón, Infante de España (PDF). Gazeta de Madrid. 12 de julio de 1929.
- ↑ «Carlos of Bourbon Dead in Spain at 79». The New York Times. 12 de noviembre de 1949. p. 15.
- ↑ Escalafón general del Real Estamento Militar del Principado de Gerona. Gerona. 2014. p. 137.
- ↑ а б Brazil4. www.royalark.net. Процитовано 28 липня 2023.
|