Kil·lalaïta
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Ca6,4(H0,6Si₂O₇)₂(OH)₂ |
Epònim | Killala Bay (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Inishcrone, Killala Bay, Comtat de Sligo, Irlanda |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.85 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.BE.85 ![]() |
Dana | 56.2.9.2 |
Heys | 14.5.17 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 6,8Å; b = 15,45Å; c = 6,81Å; β = 97,76° |
Grup espacial | grup espacial P2₁/m ![]() |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,635 nγ = 1,642 |
Birefringència | δ = 0,007 |
Angle 2V | mesurat: 26° |
Dispersió òptica | r > v |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1973-033 |
Any d'aprovació | 1974 |
Símbol | Kil ![]() |
Referències | [1] |
La kil·lalaïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom de Killala Bay (Irlanda), la seva localitat tipus.
Característiques
La kil·lalaïta és un silicat de fórmula química Ca6,4(H0,6Si₂O₇)₂(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1973, i la primera publicació data del 1974 Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kil·lalaïta pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a Inishcrone, a la localitat de Killala Bay, dins el comtat de Sligo (Irlanda). També ha estat descrita a Carneal (Irlanda del Nord), Güneyce-Ikizdere (Turquia), el mont Lakargi (Rússia) i Kushiro (Japó)
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Killalaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].