Perraultita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | BaNaMn2+₄Ti₂(Si₂O₇)₂O₂(OH)₂F |
Epònim | Guy Perrault (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Pedrera Poudrette, Mont Saint-Hilaire, La Vallée-du-Richelieu RCM, Montérégie, Québec, Canadà |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.67 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.BE.67 ![]() |
Dana | 78.1.5.2 |
Heys | 17.8.3 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 10,731 Å; b = 13,841 Å; c = 27,272 Å; β = 121,19° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Grup espacial | b2/m |
Color | marró taronja |
Fractura | irregular, desigual |
Duresa | 6,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | marró clar |
Densitat | 3,71 g/cm³ (mesurada); 3,67 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,785 nβ = 1,810 nγ = 1,820 |
Birefringència | δ = 0,035 |
Angle 2V | mesurat: 64° a 66°, calculat: 62° |
Dispersió òptica | extrema |
Impureses comunes | Zr, Al, Fe, Mg |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) i aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1984-033 |
Any d'aprovació | 1984 |
Símbol | Prt ![]() |
Referències | [1] |
La perraultita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la bafertisita. Rep el nom pel professor Guy Perrault (1927-2002) de l'École Polytechnique de la Université de Montréal, al Canadà.
Característiques
La perraultita és un silicat de fórmula química BaNaMn2+₄Ti₂(Si₂O₇)₂O₂(OH)₂F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1984. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5. És l'anàleg de manganès de la jinshajiangita, i de titani de la bobshannonita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la perraultita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al Mont Saint-Hilaire, dins el Municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Québec, Canadà). També ha estat descrita al mont Sushina, a l'estat de Bengala Occidental (Índia), i a la pedrera Dmitrievskii, a l'óblast de Donetsk (Ucraïna. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Perraultite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].